Oh!
15 minute.
Bine, nici o problemă.
Jimmy?!
Tu faci asta?
Pot simţi asta, Jimmy.
Ştiu că tu faci asta, omule! Opreşte-te!
Scoate-mă! Scoate-mă! Deschide uşa!
Scoate-mă, m-am blocat!
Calmează-te.
Nu-mi spune să mă calmez.
- Această morgă sinistră este bântuită, bine?! - Bună, dr. Clancy.
Ar trebui să vă dau în judecată!
Uite, a fost o glumă proastă de liceu.
Nepotului meu îi pare rău.
Despre ce vorbeşti? Nu-mi pare rău!
- Hei, Vicky. - Hei.
Ce se întâmplă aici?
Nu ştiu. Nişte puşti s-au furişat aseară la morgă.
De ce?
De plictiseală. Din prostie. Cam de toate astea e vorba.
Oh, uau, uite la asta.
Uite-te la pensa asta. Din ce an crezi că e?
Ah, din anii cincizeci, cred.
Spitalul face curăţenie prin depozite,
- Scapă de toate vechiturile astea. - Oh.
Asta chiar e frumoasă.
Poţi să o iei dacă o vrei.
Sigur?
Da.
Oricum vor ajunge toate la topit.
Bine, e secretul nostru.
Uită-te la asta.
Cât e de interesantă, nu?
Ce e asta?
Ei bine, e o versiune mai veche a unui instrument
pe care îl foloseşte tata la servici.
Se numeşte o canulă de aspiraţie.
De fapt, este un tub de aspiraţie.
Îl foloseşti la o operaţie?
Da. Da, folosim.
Numai că acum, noi folosim unele mai bune,
adică, mai noi.
Nu-mi plac operaţiile.
Asta e bine.
Nimănui nu îi plac operaţiile.
Dar, câteodată, ştii,
asta e singura cale prin care noi putem să facem pe cineva să se însănătoşească.
Trebuie să intrăm acolo şi să reparăm ceva
în interiorul lor, ceva ce îi face să fie bolnavi.
Şi astfel de lucruri
dă unei persoane o a doua şansă.
Îmi pare rău.
Puiule, pentru ce îţi pare rău?
Nu ştiu.
Am simţit doar că am făcut ceva greşit.
Ce? Nu, nu, noi vrem să o ţii.
Nu. Nu ai făcut nimic greşit.
De fapt, tu eşti perfect.
Ei bine, nu ştiu ce să spun de asta.
Ce a spus ea? Eşti perfect?
Vino aici.
Eu cred că e prea perfect.
Ştii, eşti bun pentru un băieţel.
Eşti în regulă.
Adică, ştii, el va fi la strâmtoare.
Cred că e obosit.
Te voi duce sus
şi vei face cea mai bună baie posibilă.
Vom merge să-ţi luăm periuţa de dinţi.
Ştim cât de mult îţi place asta, nu?
Ai văzut periuţa nouă care ţi-a luat-o mama?
Nu ai mai văzut vreodată aşa.
Marvasmar are plăcerea de a vă prezenta si Leytto de a sincroniza:
Ghost Whisperer Sezonul 05, episodul 04, "Do Over"
- Cât de elegantă e asta? Dar a trebuit să-l iau. - Absolut.
Este un "trebuie să-l am".
Dar cred că trebuie să ai colecţia întreagă.
Ca: cea mai bună mamă,
cel mai bun şef.
Ştii, toate categoriile.
Tu ai obţinut, cel mai bun avocat?
Destul de curios... dar nu.
Sărăcuţul de tine.
- Totul e-n regulă? - Da.
Ştii,
nu întâlnesc prea mulţi oameni cu atât simţ al umorului.
Ştiu ce vrei să spui.
Adevărul e că,
cu figurina asta de partea ta,
nu ştiu cum să-ţi dau o întâlnire.
Cum anume, ştiu,
dar, nu, înţelegi, nu citesc toate semnalele
şi toate astea.
Adică, după divorţul meu, eu doar...
am hibernat.
Uite, întâlnirile sunt destul de dificile pentru cei tineri să le facă faţă,
să nu mai vorbim de persoane de vârsta noastră.
O enigmă înfăşurată în interiorul unei ghicitoare.
Exact.
Oh! Ai comandat vin?
Nu. Poate m-am gândit la el, dar nu l-am comandat.
Vă rog, asta e împreună cu complimentele mele.
Oh, e foarte drăguţ, dar nu pot lua chiar acum.
Oh, nu, nu, nu. Trebuie.
Aceasta este o frumoasă producţie de vin.
Îl vei adora.
E atât de drăguţ, dar dacă beau în mijlocul zilei,
nu mai pot face nimic.
Nu, nu, insist.
Uh, scuză-mă. Doamna a spus...
- Aah! - Oh!
Oh, la dracu!
Ce dracu e cu tine? Ce e? Eşti prost?!
Îmi pare atât de rău.
Nu sta acolo, dobitocule!
- Adu-i ceva prosoape. - Oh, e-n regulă.
Numai că nu m-am aşteptat la asta.
Ei bine, desigur că nu.
Adică, cum poţi să te gândeşti că poate fi cineva atât de idiot?
Noi nu am vrut porcăria asta de vin de prima dată,
iar ea cu siguranţă că nu vrea să-l poarte pe haine!
Ce eşti, n-ai pic de minte?
Îmi pare atât de rău. Vă rog să mă lăsaţi să vă plătesc curăţatul.
Chiar aşa? Asta crezi?
Plăteşti curăţatul
şi plăteşti şi această cină!
Hei, ajunge.
Adică, nimeni n-a murit aici. Bine?
Eu voi...
Mă duc să mă îngrijesc de asta.
E chiar bine?
Da, arată bine pe tine.
Bine, dar mai miros a vin?
Oh, e-n regulă. E un an foarte bun.
În afară de asta,
cum te-ai distrat cu dl. Lincoln?
Ştii, ironia e că, m-am distrat destul de bine.
M-am întâlnit cu mai mulţi tipi,
şi cu toţii s-au dovedit a fi atât de plictisitori.
Roger era într-un fel simpatic, e inteligent,
a fost un pic ciudat, într-un mod bun.
Şi m-a ascultat.
Ştii cât de greu e de găsit asta?
Deci, te vei mai întâlni cu el şi altă dată?
Ştii, mama îmi spunea mereu
să nu-mi dau întâlniri cu un tip ce a fost rău cu chelnerii, aşa că...
Doamne, chiar atât de rău a fost?
Ei bine, nu e că ospătarul n-a fost nesuferit,
şi aceasta nu este prima dată când el a vărsat vreodată ceva pe mine.
Cred că ar trebui să port doar fâş de ploaie cînd mă duc la Lento.
Dar Roger, nu ştiu ce să spun.
Am văzut această răutate dedesubt, aşa că...
Cred că va trebui să merg să mă arunc pe celălat din urmă.
- Ne vedem mai târziu? - Da.
- Mulţumesc. - Pa.
Pa.
Glumeşti?
Nu, aş fi vrut să fie aşa.
A trebuit să-l sedez pe îngrijitor
care acum crede că morga e bântuită.
Ei bine, pot să vin acolo să verific?
Nu, la morgă se fac autopsii toată ziua.
Aşa că, poate că mâine dimineaţa?
Da, imediat după ce-l pun pe Aiden în autobuz.
Poate vei reuşi să-l suni pe Eli. El s-ar putea să ştie ceva.
Eli e bolnav de o săptămână. Suntem pe cont propriu.
Lasă-mă să încerc la el acasă.
Bine. Pa.
Aiden?
Um...
Alo?
Pot să întreb ce faci?
Totul este pregătit?
Poftim?
E totul pregătit
în sala de operaţie?
Pacientul e pregătit, doctore.
Trebuie să găsim această fantomă repede, Mel.
Avem doar câteva minute.
Alo?
Cum te pot ajuta?
Vorbeşti ca la serviciul cu clienţii.
Ei bine, într-un fel chiar e.
Oh, simt ceva toxic aici.
Foarte periculos.
Ce dr...
Ce dr...?
Oh! Înapoi!
Da, ai o morgă bântuită aici.
Paul?
Paul Jett?
Cine vrea să ştie?
Numele meu este Melinda Gordon. Aş vrea să vorbesc cu tine
despre ceea ce s-a întâmplat la spitalul Rockland.
Eşti un 5-0?
Îmi cer scuze, ce anume?
Po-po (copoi), omul, căldura.
Eu nu sunt de la poliţie, în cazul în care chiar asta vrei să mă întrebi pe ocolite.
Atunci n-avem nimic de discutat.
Uite, după câte am auzit,
ai fost destul de încântat atunci când po-po a venit noaptea trecută
după cum ai ţipat din toată fiinţa ta la morgă.
Eu vorbesc cu fantome.
Eu pot să văd fantome.
Nu e ceva despre care aş vrea să ştie lumea,
din motive evidente.
Dar îţi spun ţie pentru că vreau să ştiu
ce s-a întâmplat noaptea trecută.
În 15 minute,
pe aleea din spatele staţiei.
Hei.
Îmi cer scuze că te-am făcut să aştepţi.
Vrei să mergem undeva unde e mai comfortabil?
Oh, ştiu.
Chestia cu tipul dur, e doar o prefăcătorie.
E masca mea.
Nu pricep.
Supravieţuirea. Uite, de-abia m-am mutat aici
să locuiesc cu bunicul meu.
La vechea mea şcoală, toţi au spus că am fost un copil minune.
Societatea Naţională de Onoare, Clubul de Ştiinţe,
viitorul matematician, bla, bla, bla.
O spui de parcă ar fi ceva urât.
Ştii cum e să ai un I.Q. de 135?
- Nu. - E ca-n iad.
Şi tot ceea ce am făcut a fost să fiu ignorat de către fete
şi fundul să-mi fie lovit de dobitoci.
Nu e posibil să fiu noul tâmpit din oraş.
Deci, tu ai făcut pe toată lumea să creadă că eşti un bătăuş?
- Semantică. - Corect.
Prefer să cred despre mine că sunt un băiat rău.
E uimitor, ştii? Totul e legat de cum eşti perceput.
Toată lumea crede că sunt un nenorocit încă din prima zi,
şi, dintr-o dată, am devenit intangibil.
Ce s-a întâmplat la morgă?
Era o iniţiere.
Să bănuiesc că nu într-un club al matematicienilor?
Trebuia să stau într-un sertar gol de la morgă timp de 15 minute.
Ce s-a întâmplat? Ai văzut ceva?
Nu, dar am simţit ceva,
pe cineva cum mă atingea.
Ştii, la început am crezut că era
unul dintre tipi care mă sâcâia, sau ceva de felul acesta.
Ai auzit ceva?
În afară de propriile bătăi ale inimii?
Nu.
Şi dacă aş avea nevoie să vorbesc din nou cu tine?
Oh, uh, timite-mi un mesaj.
9-1-1, şi ne întâlnim aici.
Bine.
E totul pregătit
în sala de operaţii?
Pacientul e pregătit şi e gata, doctore.
Te vom face bine, fiule.
Ei mă omoară!
"Trandafirii sunt roşii, violetele sunt albastre."
Ooh! Îndrăgesc asta!
Ştii cine a făcut asta?
Da.
Roger "Eu par simpatic dar sunt chiar rău" Shephard.
El m-a sunat de câteva ori, dar nu i-am răspuns.
Bine, deci el e în misiune.
El vrea să te recâştige.
Da, dar nu se va întâmpla.
Faimoasele ultime cuvinte.
Deci, e vreo noutate
despre ciudăţenia ce s-a întâmplat la morgă?
Ea a spus, schimbând subiectul.
Cum se face că ştii despre morgă?
Glumeşti? Ştie tot oraşul.
Oamenii spun că acele cadavre revin la viaţă.
Nu. Acele cadavre sunt moarte.
Fantoma e cea care le manipulează.
Oh. Ei bine, asta ar trebui să facă oamenii să se simtă mai bine.
Acum ce spun maturii
- de la spital? - Oh, ei bine,
e explicabil. Adică, spasme musculare, rigor mortis,
bla, bla, bla.
Şi cum te descurci cu o bântuire de acest fel?
Prosteşte, până acum. Şi am tot fost distrasă
de toate aceste viziuni pe care le primesc de la Aiden.
El continuă să aibă coşmaruri cu o ciudată operaţie.
Cum se face că ştii că-s de la el?
S-a tot întâmplat destul de mult de curând.
- S-a obişnuit cu asta. - Săracul copilaş.
Nu, e-n regulă.
El nu-şi aminteşte nici unul dintre ele.
Eu le primesc tare şi clar.
Acelaşi, la aceeaşi oră, în fiecare noapte.
Ţi-ai luat atât de multe în spinare!
Şi îmi pare rău, dar trebuie să plec.
Eşti sigură că nu vrei să-i acorzi o a doua şansă lui Roger?
Sunt mulţi peşti în mare,
şi toate astea.
Dar asta dovedeşte că are o parte romantică!
Şi, în afară de asta, ai spus că ospătarul a fost insuportabil
şi că a mai vărsat lucruri şi altă dată, aşa că, poate
Roger a fost doar, nu ştiu, protector.
Bine, asta o admit,
violetele m-au impresionat.
Dar ele nu reprezintă o ieşire din închisoare.
Eli...
Nu e o cale mai uşoară să ţi-o arunc în faţă,
aşa că am să-ţi spun direct.
Nu ai gripa porcină.
Ai laringită.
Nu, şi nu ai nici bacterii ce mănâncă carne.
Probabil e o urticarie.
Ai avut urticarie pe tot spatele încă din clasa a patra.
Eli, ce sunt toate aceste lucruri?
"Defineşte periodic."
"Asta e ceea ce numesc curat."
"Nu îmi este foame."
"O dimineaţă obişnuită de discuţii cu mama."
Eu doar am încercat să am grijă de tine.
Am intrat cumva într-o ceartă familială?
a. Mă sufoci.
b. Sugestii cu privire la...
mai multe fibre, nepotrivit.
Şi c. Vreau doar intimitate.
Vrei intimitate? O vei obţine.
Îmi dau seama atunci când nu sunt dorită.
Eli, ia doar 2 aspirine sau orice otravă ai lua, şi...
Fii recunoscător că eu cred în vizite la domiciliu.
Nu pot schimba asta, el e mort. Eu...
Ce e?
Eu l-am ucis. Eu...
Eu l-am ucis!
"O fantomă criminală e ataşată de acest instrument, de mult timp."
Tu ai avut două viziuni de la această fantomă chirurg.
De ce nu mi-ai spus că e ataşat un spirit de această chestie?
Nu am ştiut. Am crezut că viziunile pe care le-am avut
erau din visele lui Aiden, şi că el mi le trimitea.
Îmi cer scuze. Un tip vrea să ştie cine e în această casă,
în mod special dacă ei sunt morţi.
Ai o întâlnire?
Într-un fel. Stai doar cu mine.
Şi, care-i treaba cu această fantomă?
Ei bine, dacă el e ataşat la acest instrument,
Apoi, este o bântuire amprentată.
Oh, nu o fantomă în buclă. Am mai trecut prin asta, nu?
Da, exact.
O fantomă rămâne blocată retrăind un eveniment traumatizant
mereu, până ce el descoperă cum să facă totul corect.
Post-traumatic este o afirmaţie.
Cum pot să ajut?
Îmi poţi descrie ce fel de operaţie efectua?
De fapt, pot chiar mai mult decât să-ţi spun.
Îl pot vedea acum.
Ce vezi?
Totul e foarte vechi.
E de foarte mult timp.
Poţi bănui vreo dată?
Prin anii cincizeci.
E o maşinărie mare în colţ.
O mulţime de tuburi.
Este ceva scris pe ea? Ce scrie?
Scrie "oxigenator".
Oh, e o maşină inimă-plămâni, uau.
Şi dacă e din cincizeci,
asta e una dintre primele de felul acesta.
Pacientul e scos de la inimă-plămâni.
Ei tocmai ce l-au deconectat de la maşinărie.
Ei îl operează în piept.
Bine, dacă asta e o operaţie pe cord deschis,
au fost doar câteva proceduri pe care ei le puteau face în acele vremuri.
E în stop cardiac.
Doctore, inima lui s-a oprit.
Stai, stai! Fă ceva!
Doctore, fă ceva!
Îl pierdem!
Nu, te rog! Aşteaptă, e pacientul meu!
Fă ceva!
Nu poate fi adevărat!
Scoateţi-l afară.
Îl pierdem.
Încercaţi.
A murit.
Ei bine, încercaţi, încercaţi.
Acum ce mai e?
Ceva nu a mers cum trebuia.
Doctorul a făcut o greşeală
iar pacientul a murit pe masa de operaţii.
Hei.
Hei, prietene.
Ce e? Ce s-a întâmplat?
Hei, te-am trezit cumva?
Am simţit ca şi cum...
Cum, puiule?
Ca şi cum am făcut ceva greşit.
Ca şi cum am făcut ceva rău cuiva.
Nu am vrut asta.
Tu nu ai greşit cu nimic.
A fost doar un vis urât.
Ei bine, asta explică de ce Aiden are sentimentul
că a făcut ceva greşit.
Ştii, nu sunt visele lui.
Este prezenţa acestei fantome.
O fantomă care, accidental şi-a ucis unul dintre pacienţi
în timpul operaţiei acum 50 de ani?
Sunt multe confuzii acolo.
El a fost foarte supărat,
iar ei au trebuit să-l scoată din sala de operaţii.
Crezi că acolo sunt ceva conexiuni
între fantoma chirurg şi fantoma de la morga mea?
Şi dacă fantoma de la morgă a fost pacientul care a fost ucis?
Gândeşte-te?
Toate acele bântuiri au pornit în ziua în care ai descoperit acest instrument.
Da, cred că asta are sens aşa cum au sens toate celelalte.
Hmm. Nu sunt prea sigură cum să interpretez asta.
Uh, cu o mică doză de ironie, draga mea.
M-am gândit eu.
Deci...
Cum vom afla mai multe?
Ieşiţi de aici. Toată lumea să iasă afară. Eliberaţi morga.
Ce dra...?
Oh, această fantomă mă calcă pe nervi.
Tu eşti nervoasă?
- Inima încă îmi bate accelerat. - Ai aflat numele doctorului fantomă.
Ah, da. E dr. Albert Glassman.
Era şeful cardiologiei. Dar a primit această...
El a murit în aceeaşi zi în care a murit pacientul operat,
16 octombrie, 1959.
Nu pricep. Cum poate fi posibil?
Nu ştiu. Adică, câteodată hârtiile de la servici pot fi răvăşite
iar datele pot fi confuze, dar...
Bine. Ai aflat şi numele pacientului ce a murit pe masa de operaţii?
Nu. Asta nu.
M-ai aveam o pagină de verificat când au început strigătele.
Ei bine, dacă fantoma de la morgă
e pacientul pe care dr. Glassman l-a ucis în timpul operaţiei,
trebuie să-i punem faţă în faţă. Pentru că, fantoma de la morgă
să-l poată ierta pe dr. Glassman, iar dr. Glassman să înceteze să repete
aceeaşi greşeală mereu, şi, să sperăm, că la un moment dat,
să putem avea o noapte liniştită.
Ce e?
De ce o urmează pe Delia un mim?
Oh!
Pleacă, te rog.
Te implor.
Bine.
Mulţumesc mult. Am luat-o.
La revedere.
O voi citi.
Oh, drăguţ. Foarte drăguţ. Bine.
Bine.
"Trandafirii sunt roşii, violetele sunt albastre,
nu-mi pot ascunde sentimentele."
Bine. Acum voi pleca,
şi sper să încetezi cu asta,
pentru că mă înspăimânţi.
Te rog.
Ai putea să te opreşti? Opreşte-te din plâns.
Nu mai plânge. Ai putea să te opreşti din plâns?
Îmi cer scuze pentru că ţi-am rănit sentimentele...
Serios?
Vrei un bacşiş. Bine.
Poftim bacşişul. Mulţumesc mult.
Eşti foarte, uh...
talentat.
Taxi!
Ştiu cine eşti.
Eşti pacientul dr. Albert Glassman.
Ai avut un defect congenital de inimă.
El a încercat să repare asta.
Ai murit în timpul operaţiei.
Uite, ştiu că eşti supărat.
Şi, pentru ca să ştii,
dr. Glassman e şi el foarte supărat,
dar voi aţi rămas blocaţi aici.
Suflete rătăcite, din cauza furiei tale şi...
vinovăţiei lui.
E timpul să încetaţi asta.
Cum te numeşti?
Mă cunoşti.
Te-am mai văzut, dar nu-ţi ştiu numele.
Pot să-ţi simt furia.
Vrei răzbunare.
Ce ţi s-a întâmplat a fost îngrozitor....
dar a fost doar un accident.
Ce mi s-a întâmplat mie,
şi tuturor de aici,
nu au fost accidente.
Nu ştiu cine eşti,
sau dacă ştii ce se întâmplă.
Dar ce e pe cale să se întâmple
a fost doar un accident.
Iar tu ajungi să te simţi furios,
ca şi cum ai vrea răzbunare, dar te rog,
să treci dincolo şi să-ţi găseşti liniştea.
Îmi pare atât de rău că nu îţi ştiu numele.
Îmi pare rău că te-am luat
din toate aceste nereguli ale Grandview-ului,
dar am să-ţi pun o întrebare importantă.
Spune.
Ştii cumva dacă eşti rudă cu William Jett?
Ce e asta?
Îmi cer scuze. De ce întrebi?
Câteodată, în lumea spiritelor,
O fantomă poate fi un suflet rătăcitor dar în stare latentă.
Cred că atunci când a izbucnit în morgă
asta a stârnit fantoma pentru că ţie rudă, William Jett.
Fantoma lui William Jett?
El bântuie spitalul.
El e încă nervos pe chirurgul
ce crede el că i-a cauzat moatea cu mulţi ani în urmă.
Uite, nimeni nu te judecă, dar indiferent ce e, există ajutor disponibil.
Bine, ştiu că sunt multe de luat în seamă,
dar am nevoie de tine să te întâlneşti cu ruda ta
şi să vezi dacă poţi să-l faci să-l ierte pe chirurgul pe care-l învinovăţeşte de moartea sa.
Cum eşti înrudit cu William Jett?
Bill Jett.
E bunicul meu.
Stai puţin.
Cum poate fi el bunicul tău?
El a murit în 1959, şi era adolescent.
Omule, bunicul meu e o mulţime de lucruri, dar mort nu e unul dintre ele.
El tocmai ce a alergat în triatlonul veteranilor.
El e în viaţă, bine sănătos şi total dezgustat de crezul meu dobândit pe străzi.
Da, suntem doar eu şi cu bunicul meu.
De-abia aştept să te întâlneşti cu el.
- Paul! - Bunicule.
Hei.
Ea e Melinda Gordon.
Ea crede că eşti mort.
Ei bine, dacă sunteţi din comitetul de întâmpinare,
e-n regulă.
Vă rog, ajutaţi-mă.
Nu sunteţi acel William Jett
care a suferit o operaţie chirurgicală pe cord în 1959?
- Adevărat. La a 16 aniversare a mea. - Dar d-ta nu ai...
V-am văzut...
Am crezut că doctorul a făcut o greşeală,
iar d-ta ai murit pe masa de operaţii.
Dr. Glassman nu m-a ucis.
Eu l-am ucis pe el.
Mulţi oameni nu acceptă uşor
când le spun că eu văd fantome.
Glumeşti? Eu cred că e un dar minunat.
Da, dar te-ai înşelat de data asta.
Nu fi nepoliticos, gangsterule.
Poate una dintre fantome dvs. să mă ajute să înţeleg de ce nepotul meu
gândeşte că e minunat să stea cu un grup de cretini monosilabici
decât să-şi folosească creierul cu care a fost binecuvantat?
Nu mă tachina, bunicuţule.
N-am nici o idee.
Aţi putea să-mi spuneţi ce s-a întâmplat în timpul operaţiei?
Ei bine...
Adevărul e că, am murit pentru câteva minute.
E în stop cardiac!
- A fost uimitor. - Doctore! Inima i s-a oprit!
Am putut vedea şi auzi totul,
şi nimeni să mă poată vedea.
Fă ceva! Îl pierdem!
Nu, te rog!
Dr. Glassman părea atât de înspăimântat,
atât de panicat.
Am vrut să-i spun că eram bine.
De fapt, niciodată nu m-am simţit mai bine.
Lasă-mă în pace, lasă-mă în pace.
Lasă-mă în pace.
Apoi am văzut că doctorul are probleme.
Era ceva în neregulă cu el.
Am încercat să strig ajutor de la alţi doctori,
dar, desigur, nimeni nu mă putea auzi.
Bietul om a avut un atac de cord
în holul spitalului, şi a murit în câteva secunde.
Îşi revine!
Au fost capabili să mă revitalizeze.
Mi s-a spus că am murit timp de trei minute.
Pentru mine, a durat doar o secundă.
Sau poate o viaţă de om.
M-am hotărât în acea zi să nu mai irosesc niciodată vreo altă secundă.
Să învăţ tot ceea ce pot,
să merg oriunde voi putea.
Să predau.
Să trăiesc o viaţă plină.
Dar... mereu am simţit vina.
Eu am avut o a doua şansă la viaţă,
iar dr. Glassman şi-a pierdut-o pe a sa.
M-am gândit că, dacă el ar fi ştiut că am putut fi reînviat,
poate că nu ar fi avut acest stop cardiac.
De ce nu mi-ai spus niciodată asta?
Trecutul e o modalitate de a te încetini.
Cine are nevoie de el?
Ei bine, câteodată, putem învăţa din trecut.
Au descoperit vreodată ce s-a întâmplat?
A făcut dr. Glassman vreo greşeală?
Eu nu cred că, vreodată au înţeles pe deplin de ce am avut acel stop cardiac,
dar, uh,
intervenţiile chirurgicale pe cord erau în fază incipientă.
Dar un lucru ţi-l pot spune sigur...
Dr. Glassman a rezolvat gaura din inima mea.
Sunt în viaţă azi datorită a ceea ce a făcut.
Se pare că aţi avut o viaţă reuşită.
Şi încă o mai am.
Aţi putea să mă mai aşteptaţi aici?
Revin imediat. E important.
Mulţumesc.
Hei. Eu vreau un latte dublu.
Hei, Delia, cineva a lăsat asta pentru tine.
Chiar aşa?
Ai făcut asta? E fantastic. Felicitări.
Ne vedem mai târziu.
Revin imediat.
Hei.
Oh! Bună.
Bună.
Văd că ai primit cadoul.
Da.
Uite, um...
Nu pot să spun că, ceea ce s-a întâmplat la Lento
încă nu mă deranjează puţin,
şi nu sunt cea cu acordarea unei a doua şanse,
dar, la sfârşitul zilei, oricine e aşa de perseverent
merită o a doua şansă.
M-ai pierdut de la perseverent.
Poftim?
Nu ştiu ce vrei să spui.
Darurile, bileţelele, mimul?
Mimul mă înfioară.
Oh. Deci...
Nu ai făcut nimic din toate astea?
Ei bine, nu.
Nu mi-ai răspuns la apeluri,
am înţeles mesajul.
Am mers mai departe.
Oh, am observat că era o cutie acolo
cu numele tău pe ea atunci când mi-am luat cafeaua, aşa că...
Eu... trebuie să plec.
Ai grijă de tine.
Da. Şi tu.
"Trandafirii sunt roşii, violetele sunt albastre,
nu-mi pot ascunde sentimentele,
de aceea continuu să revărs cu lucruri peste tine."
Tu?
S-a întâmplat de prima dată când te-am văzut,
şi, de luni de zile, de fiecare dată am încercat să stau de vorbă cu tine,
sau să fac ceva să te impresionez,
dar mă apucă emoţiile.
Aşa că fac totul vraişte.
Tu ai fost pe acoperiş cu florile?
Ştiu. Probabil par a fi un bivol.
Un bufon?
Da, da, mulţumesc, un bufon.
Şi dacă ar trebui să refac totul,
m-aş regândi cu siguranţă la mim.
Dar, totuşi, eu...
trebuie să încerc pentru tine.
Pentru că, adevărul e că,
atunci când îţi văd zâmbetul,
mă face să uit
orice vreau să spun.
Orice gândesc.
Chiar şi ceea ce fac.
Cum pot să ignor asta?
Dacă folosesc asta să-l aduc aici,
s-ar putea să rup această buclă.
Ce facem?
Sunteţi pe cale să-l întâlniţi pe dr. Glassman.
Aspiraţia, unde e aspiraţia?
E aici.
Cine sunteţi?
Unde îmi e pacientul?
El e pacientul.
Bill Jett.
El a supravieţuit operaţiei.
Nu i-ai provocat moartea.
Nu.
El nu e pacientul meu.
Nu, el e nepotul lui.
Acesta e pacientul.
Nu.
Pacientul meu e doar un băiat.
Da.
Era acum 50 de ani.
Dar a supravieţuit.
Şi e chiar aici.
Ai rămas blocat aici atâta timp încercând să faci totul corect.
Nu, l-am ucis. Am făcut o greşeală.
El a spus că te-a ucis.
Oh, nu, doctore.
Mă poate auzi?
Nu, doctore, m-ai salvat.
Dar ai suferit un atac de cord
şi ai murit înainte să afli.
E corect, am murit.
Şi am murit ratând.
Nu mi-am putut da seama ce am greşit.
Dr. Glassman, am murit doar câteva minute,
dar ei au fost capabili să-mi repornească inima,
inima pe care tu ai reparat-o.
Am supravieţuit.
Nu l-ai ucis.
L-ai salvat.
L-am salvat?
Da.
Uită-te la aceste fotografii.
Familia lui, copiii lui,
al său... nepot genial.
Uită-te la toate realizările pe care le-a avut ca profesor.
Uită-te la toate realizările studenţilor lui.
Uită-te la toată dragostea şi bucuria din aceste fotografii.
Uită-te la toate lucrurile din lume
pentru că Bill Jett a fost în toată lumea.
Pentru că tu i-ai ţinut inima sa în mâinile tale
şi ai reparat-o.
El nu şi-a risipit nici un minut.
I-ai dat o a doua şansă.
Şi prin acordarea unei a doua şanse,
ai dat tuturor din viaţa sa o şansă.
Doctore, nu ai nici un motiv să te simţi vinovat.
Eu sunt cel ce trebuie să resimtă vină.
Pentru că, ceea ce mi s-a întâmplat,
a determinat atacul tău de cord.
Nu, nu, nu a fost vina ta.
Inima mea era într-o stare proastă, era doar o chestiune de timp.
El nu vrea să te simţi vinovat.
Inima sa era într-o stare rea.
Deci, mă poate auzi, nu?
Da.
Eu vreau doar să spun...
Mulţumesc.
Mulţumesc că mi l-ai dat pe bunicul.
N-am înţeles
cât de norocos sunt că sunt al lui.
Pare a fi un puşti drăguţ.
De ce este îmbrăcat ca un bătăuş?
Oh, e o poveste mai lungă.
El trece dincolo acum.
A plecat.
Te iubesc, bunicule.
Bine, stai, stai, stai, în regulă.
Foarte frumos.
Îmi pare rău că a trebuit să treci prin toate astea.
E-n regulă. A meritat, pentru tine.
Salut.
Bună dimineaţa.
Ce e?
Noi am crezut că Bill Jett era fantoma ce bântuia morga.
Dar nu era aşa.
Şi cine era?
Marvasmar a avut plăcerea de a vă prezenta si Leytto de a sincroniza:
Ghost Whisperer Sezonul 05, episodul 04, "Do Over"
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org